I et mytisk land og en magisk tid-
- hviler et kongeriges skæbne på skuldrene af en ung dreng.
Hans navn: Merlin.
Stands! Hvem der?
- Bare en dreng. - Herude, midt om natten?
De behøver ikke sværdet.
Kom.
- Hvor skal du hen? - Jeg har fanget frøer.
Det er fuldmåne. Det gjorde vi jo også.
- Du burde sove. Løb nu hjem. - Tak, Deres Nåde.
Arthur, hvor er det sødt af dig at gøre dig sådan en umage.
Levkøjer, som jeg elsker.
Tænk, at du huskede det. Har du savnet mig?
- Det er sent, Merlin. Gå i seng. - Tak.
Merlin, inden du går, vil jeg gerne have et varmt bad.
Så gerne, Deres Nåde.
- Hvem er du? - Jeg hedder Daegal.
- Hvordan kom du ind? - Nemt nok.
- Jaså? Ud med dig. - Min søster er syg.
- Tag hende hen til Gaius. - Det er for farligt for vores slags.
Du må følge med mig. Får hun ikke hjælp, dør hun.
Jeg er ikke læge.
Hun er kun seks år. Hun sveder tran. Jeg beder dig. Du er vores eneste håb.
- Hvor er hun? - I De Faldne Kongers Dal.
- Det er over en halv dag væk. - Hun dør snart.
Nej, det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke.
Jeg har risikeret livet for hendes skyld. Sig ikke, at det var forgæves.
- Gå. Ud med dig. - Hjælp hende.
Mød mig i skovbrynet. Ved daggry.
- Du kender ham ikke engang. - Han er druide.
- Han brød ind som en tyv. - Hvordan ellers?
Og De Faldne Kongers Dal... Det er en røverhule, fuld af mordere.
Det er farligt, men hvad skal jeg gøre? Ladet pigen dø?
Rejsen tager næsten en dag. Hvordan skjuler du det for Arthur?
Du finder på noget.
- Mig? - Sarrum af Amata kommer jo i dag.
Arthur har andet at tænke på end mig.
Merlin...
Jeg lovede det, og jeg kan ikke bryde det løfte.
Jeg er tilbage i aften.
- Undskyld. - Jeg troede, du havde fortrudt.
Jeg skaffede lidt morgenmad til dig. Dagens råvarer.
- Det var pænt af dig. - Bare jeg kan hjælpe din søster.
Får du ballade for det? Du er jo kongens tjener.
Arthur bemærker ikke noget.
Merlin!
- Merlin? - Hvad er der?
- Jeg kan ikke finde min kam. - Har du ledt?
- Den lå nok et nyt sted. - Ja, for næsen af dig.
- Du har særlige evner til at se ting. - Ja. De kaldes "øjne".
- Og de er så smukke. - Prøv ikke at tale udenom!
- Hvor håbløs du er. - Håbløst forelsket, ja.
Du skal gøre dig klar til at tage imod Sarrum.
Nå ja. Det!
Ved du, hvor min kappe...
...er?
- Merlin! - Han samler urter, Deres Majestæt.
- Jeg har brug for ham. - Det varer nok lidt.
- Hvor gik han hen? - Ud for at plukke agermåne.
- Hvabehar? - Agermåne. En fin, men sky plante.
- Det kan tage hele dagen. - Hele dagen?
En uvurderlig plante, hvis egenskaber åbner både leveren og milten.
- Han er på kroen, ikke? - Nej, Deres Majestæt.
Når han har åbnet leveren har han en time til at blive ædru og komme.
Vi får gæster.
Her.
- Hvad er det? - Jeg faldt, da jeg brød ind på slottet.
- Må jeg se? - Det er min søster, der er syg.
Vent.
Vi skal gå langt. Det må ikke blive værre.
- Kulsukker standser blødningen. - Hvor har du lært det?
Af Gaius.
Da jeg kom til Camelot, tog han sig af mig og lærte mig alt det, jeg kan nu.
- Hvad med din familie? - Jeg har kun min søster.
- Ingen forældre? - Mor er død.
Var hun også druide?
Gaius har været en god lærer. Du er heldig at have ham.
Ja.
Kom!
Ja?
- Hvor er han? - Stadig ude.
Hvordan skal jeg så klæde på mig?
Det kan vel ikke være så svært?
Tror du, at du kan klare det?
Godt. Kom så, Gaius.
Skjorten! Hurtigt!
- Hvad laver du? - Den sidder fast. Den er for lille.
Det er Guineveres natkjole.
- Hvis jeg fanger fluen, æder jeg den! - Det her er nok bedre.
- Her! - Kan du dem ikke lide dem?
- Jeg elsker dem. - Hvorfor giver du dem så til mig?
- Jeg spiste en stor morgenmad. - Hvorfor er du sådan?
De mennesker jeg møder, er ikke som dig. De er ligeglade.
- Jeg betyder ikke noget. - Sådan skal du aldrig tænke.
Vi betyder alle sammen noget. Tag noget at drikke.
- Tak. - Kom så.
- De er så stille, Deres Majestæt. - Er det så sært?
- Sarrum er godt nok berygtet. - Selv min far var bange for ham.
- Han nyder at spidde mænd på pæle. - Ikke kun mænd, Deres Majestæt.
Også kvinder og børn.
- Og han snigmyrder ofte sine venner. - Så nære venner bliver vi nok ikke.
- Men vi deler hadet til Morgana. - Har De hørt rygterne?
- Han havde hende fanget. - Jeg håber, han kan fortælle mere.
Er det virkelig klogt at søge et forbund med Sarrum med hans rygte?
Hvis vi vil have fred, har vi intet valg.
Jeg støtter ikke hans styre, men sådan her kan vi måske nå vores mål.
De har ret. Selvfølgelig.
De er på vej til at blive en sand statsmand. Det er De vel klar over.
Nu er jeg sent på den.
Sarrum ville ikke acceptere en så slap tjener som Merlin.
- Han har en del at stå til ansvar for. - Det har han virkelig.
Hvad er det? Din arm?
Vi må hen til din søster.
Da du så hende sidst, hvor dårligt havde hun det da?
Som jeg sagde... Hun var næsten livløs.
Her. Jeg vil ikke have det.
Daegal! Banditter!
Ned!
Hvad laver du?
- Hørte du mig ikke? - Nej.
Tak. Du reddede mit liv.
Vi er ikke i sikkerhed endnu.
Kom! Jo før vi kommer frem til din søster, desto bedre.
Vi takker ydmygest for, at Sarrum beærer vores slot med sit nærvær.
Vi hilser ham og hans krigere velkommen som venner.
Sidste gang jeg så dig, var du ti år gammel.
Uther holdt en turnering til ære for dig.
- Nu deltager jeg selv. - Det ser vi frem til at opleve.
Nu er vi fremme. Lige på den anden side af træerne.
- Hvad er der i vejen? - Ingenting. Jeg håber bare, hun lever.
Her er ingen.
- Hvorfor skulle jeg komme herud? - Jeg kan forklare.
Du er ikke en druide.
Hvem er du?
Godt klaret. Det var jo ikke så svært.
Merlin har en svaghed for udstødte, særligt druider.
- Hvorfor gør du det her? - Merlin blander sig tit i mine planer.
Med den smerte, du føler...
...vil du være glad, når døden kommer.
- Vil du dræbe kongen? - Hold din mund.
Ikke et ord til nogen om det her. Jeg har stadig nogle dråber tilbage.
Vi har meget til fælles, mange forbundsfæller og venner.
Og en fjende.
Trolddom.
Det siges, at Morgana var din fange.
- Er det sandt? - Hende behøver man ikke at frygte.
Jeg holdt hende fanget som et dyr.
Hvordan fangede du hende? En troldkvinde og ypperstepræstinde?
Jeg fandt hendes svage punkt. Alle har et.
Selv ypperstepræstinder.
En ung drage.
Kærligheden til den fik hende at udstå mere, end hun havde troet muligt.
Men ikke mere end hun fortjente.
Jeg vidste, at hun ikke ville anvende trolddom mod mig-
- så længe det der dyr risikerede at tage skade.
En skam med al den kraft-
- og al den skønhed, forladt og glemt.
I en levende grav.
De er en streng dommer, Lord Sarrum.
Når det gælder trolddom, må vi være ubarmhjertige.
Men jeg var ikke ubarmhjertig nok. Morgana flygtede.
Jeg sjuskede, men så dum vil jeg aldrig være igen.
Ikke at tiden hos mig var helt spildt.
Efterhånden som dragen voksede, blev gruben for trang.
Dyret blev mere og mere forkrøblet og forvredet.
Dets skrig kunne høres om natten-
- og de var endnu mere hjerteskærende end Morganas.
Undskyld mig, men jeg trækker mig tilbage.
Deres Nåde.
- Hvordan går det med Merlin? - Han møder døden.
- Og Sarrum? - Han spiser middag med Arthur.
Så må vi skynde os.
En alliance mellem Amata og Camelot må ikke komme i stand.
Så kommer jeg aldrig på tronen.
- Hvad er der i vejen? - Sarrum.
- Skal vi bruge sådan en mand? - Ser du ikke, hvor perfekt planen er?
Sarrum er berygtet. Der er ingen værre morder i hele riget.
- Arthur har ikke en chance. - Er du sikker på, at han vil samtykke?
Glem ikke, at jeg kender ham godt.
I to år var hans stemme den eneste, jeg hørte.
Jeg kender ham og hans magtbegær.
Han vil ikke afvise tilbuddet.
Han tror, han kan klare dig, men han regner ikke med mig.
Og når Arthur så er dø?
Så gør ridderne dig til dronning.
Lov mig en ting.
Sørg for, at Sarrums sidste time bliver pinefuld.
Det gør jeg gerne.
Du er meget bedre end Gaius.
- Jeg har jo været tjenestepige. - Du var altid mere end så.
Så stå dog stille.
- Merlin burde være her. Hvor er han? - Vær ikke hård ved ham.
Jeg er lidt bekymret. Det er vel ikke sket ham noget?
Han har nok arbejdet for meget.
Lad ham nu more sig for en gangs skyld.
- Du har ret. - Du har vigtigere ting at tage dig af.
Sådan.
Du kæmper tappert.
- Han er den bedste, jeg har mødt. - Jeg har selv trænet ham.
- Jeg bliver måske din lærer en dag. - Det ville være en ære.
- Deres Nåde... - Deres kriger var dygtig.
Amatas mænd er født med et sværd.
Camelot kunne bruge en leder som Dem.
De skulle have ladet ham dø.
- Jeg hørte vist forkert. - Det tror jeg ikke.
- Er De ikke glad for Deres mand? - Jeg er glad, hvis han dør i morgen.
Hvis nogen kunne sørge for det, ville han blive rigeligt belønnet.
Nu tror jeg ikke mine egne ører.
Mød mig ved kongens solur i nat, så vi kan tale uforstyrret.
- Hvorfor kom du tilbage? - Jeg kunne ikke lade dig dø.
- Det er for sent. - Jeg kan hjælpe dig.
- Du er læge. Fortæl. - Det går ikke!
Det må findes en kur. Sig, hvilke urter jeg skal plukke.
Nå, hvad skal der bruges?
Rude.
- Den har gule blomster... - Og dunede blade.
- Humle. - Røllike...
Malet og rørt ud i en tinktur.
Skynd dig...
Her.
Deres Majestæt?
- Arthur? - Gaius!
- Hvad er der? - Jeg ledte efter kongen.
Han sidder i møde med rådet. Kan jeg gøre noget?
Merlin... Jeg har ikke set ham siden i går morges.
Du godeste... Jeg håber da ikke, der er noget galt.
Jeg tænkte, at vi måske skulle sende folk ud at lede.
Det er vel ikke nødvendigt endnu. Sarrum er her jo.
Med hans rygte bør vi nok beholde fuld vagtstyrke her.
Visselig.
- Jeg spørger om tjenerne har set ham. - Tak, Deres Nåde.
- Undskyld. Jeg blev opholdt. - Fortæl.
Jeg har et forslag, som vil gavne os begge.
De dræber Arthur, jeg arver kronen.
Som tak får Amata en tredjedel af Camelots land.
Vil folket acceptere det?
Uden en konge siger jeg, at det er prisen for vores beskyttelse.
- Og ridderne? - De er loyale.
- De gør, som jeg siger. - Hvordan dræber vi ham?
- Kongen er omgivet af vagter. - Som adlyder mig.
De finder morderen, og jeg arrangerer det.
- Jeg har den rette mand. - Sørg for, at han er parat.
Arthur har forberedt en aftale.
Når De skriver under i morgen, har vi chancen.
Du lever.
Du må tro på, at jeg ikke vidste, hvad Morgana planlagde.
- Du forrådte mig. - Hun betalte. Du ved, hvordan det er.
- Ved du, hvad Morgana vil gøre? - Nej.
Jeg mødte kun Morgana og dronningen en eneste gang.
Jeg tror ikke på dig.
Hvad ved du?
Jeg tror, de vil dræbe kongen.
- Hvad laver du? - Jeg må advare Arthur!
Banditter!
- De ser os ikke, hvis vi går udenom. - De har vagtposter.
Vi har ikke noget valg. Vi må til Camelot.
- Gå! Jeg klarer mig. - Den her gang forlader jeg dig ikke.
Hvis I vil overleve, så bliver I, hvor I er.
- Hvad laver du? - Stol på mig.
- Det her er alle de penge, vi har. - Du der.
- Tøm lommerne. - Du har en chance.
Du har ikke engang et sværd.
Det behøver jeg ikke.
Kom så.
- Godmorgen, Deres Nåde. - Jeg håber, De har sovet godt.
Helt bestemt.
Arthur er død inden solnedgang.
Så er vores eneste hindring en tjenestepige-
- som leger dronning.
Har du magiske kræfter, Merlin? Men du bor jo i Camelot?
- Ved nogen det? - Kun Gaius.
- Ikke Arthur? - Nej. Så ville han nok hænge mig.
Hvorfor hjælper du ham så?
Han er et godt menneske.
Og en dag vil han skabe en verden, vi alle drømmer om.
Det må være svært. Selv om du er troldmand, skal det tilses. Jeg gør det.
Hvis jeg må?
- Hans seng er urørt. Han er i fare. - Hvad mener du?
Jeg synes, vi skal sende folk ud at lede.
- Hvad er der sket? - Merlin er forsvundet.
Jeg burde have sagt noget. Undskyld, Arthur...
Det er min skyld. Jeg ved, hvor han er.
- Hvor? - Jeg lovede ikke at sige noget.
Han besøger nogen.
- Hvem? - Bare rolig. Han mødes med en pige.
- Merlin? - Gaius, du behøver ikke være urolig.
- Men det gør pigen. - Jeg burde have sagt noget.
Tak, Deres Nåde.
Fint. Så kan vi få underskrevet aftalen. Gaius, hjælp mig med tøjet.
- Det var godt klaret. - Mener du det?
- Jeg har aldrig gjort noget godt før. - Nu har du.
- Det føles bedre. Du har talent. - Fra min mor.
- Så den del var sand? - Det hele var sandt.
Bortset fra det med min søster.
- Som ikke er syg? - Jeg har ikke nogen søster.
- Så din mor var ikke druide? - Nej, men hun var ligesom dig.
Hun havde magiske kræfter, og derfor dræbte Uther hende.
Det gør mig ondt.
Det føles godt. Kom!
- Det er en vigtig dag for Camelot. - Ja.
Det er begyndelsen på en ny æra.
Hvad er der?
Der burde være låst her!
Leon!
Vi klarede det.
Reddede jeg Arthur?
- Ja. - Gjorde jeg noget godt?
Omsider...
Det gjorde du.
Tænk, at jeg kunne være så heldig. Drengen reddede mit liv.
Jeg ved ikke engang, hvem han var. Vi må begrave ham ordentligt.
Det sørger jeg får, hvis jeg får lidt tid.
Nu kan du jo besøge din pige igen.
- Hvabehar? - Pige.
- Jeg har ikke nogen. - Guinevere siger noget helt andet.
Så fortæl os alt om hende.
Godt.
Og om hvorfor du halter.
Hans liv var knap begyndt.
Det kan ikke fortsætte sådan her. Vi må gøre noget ved hende.
Ja, men spørgsmålet er hvad.
EVENTYRET FORTSÆTTER...
- Mister jeg hende, mister jeg alt. - Vi får hende tilbage.
- Jeg efterlader ingen! - Jeg så Morgana.
Vi må ikke forspilde chancen.